A spus…
"Crezi ca ar fi amuzant sa ne casatorim?"
Si ce i-ati raspuns?
I-am dovedit-o.
N-am vrut sa ma despart de ea vreodata.
Avea scanteia vietii.
DEPARTE DE EA
Ai grija.
Cand am spalat puloverul asta?
Imediat dupa razboi.
De Craciun.
Candva in anii ’50 sau ’60..
Taci.
Ma duc sa fac focul.
"Te-ai catarat pe mal si ai zis
"'Asa atingi alte femei,
"sotia celui care tuned iarba, fiica celui care vinde var.
"Si ai cautat in bratele ei
parfumul absent si ai stiut..."
Nu-ti face griji, iubitule.
Cred ca doar imi pierd mintile.
"La ce bun sa fii fiica celui care arde calcar,
"ramasa fara urme
"ca si cum nu I se vorbeste cand face dragoste,
"ca si cum e ranita fara a avea placerea vreunei cicatrice.
"Ti-ai atins pantecele de mainile mele in aerul uscat
"si ai spus ‘Sunt sotia celui care ia scortisoara.
Miroase-ma.'"
Cand ma uit in alta parte, uit ce inseamna galben.
Dar ma pot uita din nou.
Uneori uitarea e ceva delicios.
Cred ca se presupune
ca pui un deget in interiorul petalei
si poti sa simti caldura.
Ei?
Nu sunt sigura.
Nu sunt sigura daca ceea ce simt
e caldura sau doar imaginatia mea.
Caldura atrage ganganiile. 39
Natuar nu e niciodata doar decorativa.
Da?
Nu prea stiu cum sa ma prezint.
Ma intalneam cu sotul dvs la Meadowlake.
Si eu fac vizite regulate acolo.
Ce flori minunate.
Pe cele rosii nu le-am mai vazut.
Probabil ca le prieste solul de acolo.
Ce?
Ai putea sa deschizi sertarele.
Ca sa iti amintesti.
Ce?
Poate ca toate etichetele si listele astea nu ajuta.
Daca nu te mai gandesti la unele lucruri din momentul cand le scrii,
poate ca nici nu e nevoie sa ti le amintesti.
Am auzit o povestioara in timpul unei cine
despre granicerii germani
din Cehoslovacia din timpul razboiului.
O stiu de la studenta ta ceha.
Veronica.
Am stat de vorba o data la o cina.
Stai linistit.
E o poveste buna.
Mi-a spus ca fiecare caine de granicer neamt
avea pe zgarda scris "hund."
‘De ce?’ au intrebat cehii.
Si nemtii au raspuns: “Pentru ca este un hund”
Era un balci tipic
unde te plimbi si te intrebi cum pot legile cererii si ale ofertei
sa permita asa o productie de ratuste de macramé.
Doamne, sunt peste tot.
- Ce sa faci cu ele? - Hai, Phoebe, si tu ai una.
O folosesti ca … nu stiu cum ii zice...
support de iluminat sau ceva...
- Nu-I adevarat. - Phoebe, haide...
Ah, da, asa e.
Fiona mi-a dat-o.
Asa e.
Mai vrea cineva?
Ven...
Ven... vina...
Nu, dar mi-ar placea putin vin.
Da, Fiona, ar fi minunat.
Inca putin vina.
Chestia e...
majoritatea timpului ratacesc…
cautand ceva de care stiu ca este foarte important.
Dar nu imi amintesc ce e.
Odata ce ideea a disparut, dispare totul cu ea.
Ratacesc…
incercand sa inteleg ce era asa de important.
Cred ca incep sa dispar.
Si in ce an suntem?
2003.
Fiona, daca ai gasi o scrisoare pe strada, cu adresa si timbru,
ce ai face cu ea?
As pune-o la posta.
Si cum ai face asta?
Daca ar izbucni un incediu la un cinema,
si ai fi prima care l-ar vedea,
ce ai face?
Nu prea mai mergem la filme,
nu, Grant?
Toate multiplexurile astea care dau acelasi gunoi american.
Stii unde mi-e haina?
Aici e, draga.
Pe scaun.
Ah, da.
Fiona,te deranjeaza daca te mai intreb ceva?
Vrei sa iei loc?
Mi se facuse frig, atata tot.
Ce copil urat.
Cand ne-am mutat in cabana asta?
Anul trecut sau celalalt an?
Nu, mai de demult.
Cand am plecat de la universitate,
acum 20 de ani.
E socant.
Sa vedem cum merge, da?
Ce face sotul tau?
Bine.
A legat o prietenie destul de stransa cu sotia mea.
Am auzit.
Asa ca,
as vrea sa vorbim despre ceva.
Daca ai putin timp.
Sotul meu nu a incercat nimic cu sotia ta,
daca despre asta e vorba.
Nu a atacat-o.
N-ar fi in stare.
Si oricum nu ar face-o.
Din ce am auzit, a fost invers.
Nu, nu despre asta e vorba.
N-am venit sa ma plang.
Oh.
Scuze, asta am crezut.
Poate ar trebui sa intri.
Nu e asa de cald cum pare.
"Niciodata nu permite nimanui sa te faca vinovat de manie impotriva lui Dumnezeu."
Hmm.
Nici macar nu vad rostul.
Nu putem fi sigur ca asta e...
Esti mult prea tanara.
"Daca pacientul atins de boala
"ramane acasa...
ingrijitorul este adesea sotul/sotia."
"Ingrijitorul trebuie sa supravegheze degenerarea
"cuiva pe care il iubeste foarte mult,
"timp de ani in sir
"cu vesti intodeauna mai rele, nu mai bune,
"trebuie sa indure remarci dure
"dar in acelasi timp foare personale,
"si cumva trebuie sa zambeasca la ele.
"Ingrijitorii trebuie sa diagnosticheze
"o larga varietate de afectiuni
"in circumstante extraordinare.
"Imaginati-va ce cel pe care il iubiti cel mai mult
"e brusc suparat,
"dar complet incapabil sa comunice cauza
sau chiar sa o inteleaga el insusi."
Suna ca o casnicie obisnuita.
Buna!
Oh!
Buna.
Am atins stadiul acela, Grant.
L-am atins.
Daca ne gandim bine...
daca ne gandim...
atunci trebuie sa fie ceva care nu e permanent.
Un fel de tratament experimental...
ceva odihnitor cumva.
Bine.
Ne putem gandi asa.
Trebuie sa ramanem in bucatarie sa il aud pe Aubrey.
Ai putea sa bei o cafea.
Multumesc.
Fiul meu a fixat Canalul de sport acum un an de Craciun.
Nu stiu ce m-as face fara el.
E sigur o lupta.
Pai, stii si tu.
Acum ai aflat si tu. 182
- Sigur? - Sigur.
Nu vrei sa vizitam intai locul?
Nu vreau sa iau decizia asta singur.
Ce loc?
Glumesc!
Du-te naibii.
Nu iei decizia asta singur, Grant.
M-am hotarat deja.
Bine.
E timpul sa mergem acasa.
- Nu, nu. - Dna. Taylor...
- Buna, e fiul dvs? - Da, sunt fiul ei.
Buna, sunt Betty. E timpul sa faci o baie.
- Baie. - Da.
Trebuie sa faci o baie.
Mama.
Dle. Andersson? Madeleine Montpelier.
- Sunt administrator aici Meadowlake. - Buna ziua.
Vom face un tur rapid al cladirii,
apoi putem discuta starea dnei. Andersson,
si perioada potrivita de a o primi.
Dupa cum vedeti, avem multa lumina naturala.
Da, vad.
Asta e camera mea preferata.
Acolo, puteti vedea
fac un puzzle.
Intotdeauna fac un puzzle.
- Merge. - Stiti, e foarte important pentru noi
ca rezidentii sa mentina functii sociale,
asa ca majoritatea activitatilor si asezarea
sunt menite ...
Buna ziua, Ds. Madeleine.
Buna, Michael.
Dupa cum vedeti, suntem in camera comuna
si din nou, punem accent pe socializare.
Asa ca puteti aduce familia.
Toti pot veni in vizita.
Avem un sistem video ultramodern
iar rezidentii se pot aduna sa se uite impreuna.
- Buna, Madeleine. - Buna ziua, doamnelor.
- Buna, Madeleine. - Am primit un pulover de Craciun.
Ce festiv arati!
Iar acesta e coltul linistii, pentru lucrat, citit si reflectie.
Avem o multime de activitati fizice.
Badminton si fitness.
Si aici e minunata noastra sufragerie.
Putem raspunde oricarei preferinte sau restrictii dietetice.
Acum servim o cina timpurie de Craciun pentru familii.
Vechiul Meadowlake e alaturi,
e un centru de zi acum, dar…
acesta este pentru rezidentii permanenti.
E totul cat se poate de nou.
Sa mergem sus, da?
Mia-m luat ceaiul la plimbare.
Oh, ia uite, Flo.
Un fermecator, nu?
Ati spune ca sunteti fermecator?
Cred ca se poate spune asta.
Esti un poznas.
Dl. Andersson a venit pentru sotia sa, Eliza. Poarta-te frumos.
Eram sigura.
La varsta asta, e...
Cum zic copiii, Flo? E...
foarte normal.
Toti sunt luati.
Sau morti. Majoritatea sunt morti.
Si tu esti fermecatoare, iubito.
Mergem?
Acesta e etajul 2, aripa de terapie intensive.
Lifturile, bineinteles,
au sigurante,
si aici pacientii se pot muta
odata ce au progresat.
Interesanta alegere de cuvinte.
Sa va arat cateva camere, daca suntem aici?
Apoi putem merge joss a vedem cateva camere obisnuite.
unde va sta si dna. Andersson.
Nu e necesar.
Sotia mea nu va progresa niciodata.
Bine.
Cine alege muzica?
Pardon?
Nu cred ca rezidentii.
Nu vad pe niciunul cantand.
Camerele de la etajul obisnuit au propriul sistem stereo
asa ca pacientii pot asculta ce vor.
Cata amabilitate.
Nu facem internari in decembrie
asa ca dna. Andersson va trebui sa astepte luna ianuarie
sa faca marea mutare.
Decembrie, Craciun, prea multe capcane emotionale.
- Bine. - Imi pare rau ca intrerup, Madeleine.
Caut actele pentru Aubrey Burke.
Sigur.
Dle. Andersson, e Kristy, Noua asistenta sefa.
Impotriva parerii unora.
Haide. 279
Dl. Andersson a venit pentru sotia sa, dna. Andersson,
care va veni in ianuarie.
- Buna. - Buna.
Mai avem o regula,
pe care ati vazut-o in brosura,
ca noii rezidenti nu pot primi vizite
sau telefoane in primele 30 de zile,
ca sa le dam o sansa sa se acomodeze.
Ce fel de vizite?
De niciun fel. Nici rude apropiate.
Dar nu pot sa o las aici pur si simplu.
Intelegem ca e foarte dificil
sa lasi pe cineva iubit intr-un mediu nou atat de mult,
dar majoritatea au nevoie de timp sa se acomodeze.
Inainte sa avem acesta regula,
rezidentii uitau mereu
de ce fusesera adusi aici.
Pe de alta parte am observat,
ca daca le lasam o luna
sunt cat se poate de fericiti.
Si dupa asta, cate o vizita acasa din cand in cand e normala.
Vom avea grija de ea, promitem.
- Cioc-cioc. - Oh, nu din nou.
Cioc-cioc, bau!.
- Isi aduce cei doi copii. - Doi copii?
Are unul de 4 luni.
Miroase bine.
Vroiam sa ma duc la ski, dar m-am gandit sa nu risc,
cu Alzheimer si altele.
De ce nu m-ai trezit?
Ce sunt astea, Grant?
Sunt actele pe care trebuie sa le semnezi
daca te hotarasti sa mergi la Meadowlake.
Asta am si hotarat.
Trebuia sa le semnezi si sa le lasi acolo.
Nu te pot vizita 30 de zile.
30 de zile nu e asa de mult dupa 44 de ani.
Nu cred ca imi place locul ala.
Nu cred ca trebuie sa cautam ceva care ne place, Grant.
Nu cred ca vom gasi vreodata asta.
Singurul lucru la care putem spera
e putina mila.
Presupun ca voi fi tot timpul imbracata frumos.
Va fi ca un fel de… hotel.
Cum arat?
Ca intotdeauna.
Cum ai aratat intotdeauna.
Si cum e asta?
Directa si vaga...
dulce si ironica.
Asa arat?
Oh. Iti amintesti?
Esti surprins, Grant?
Nu, nu sunt surprins.
Sunt recunoscator ca iti amintesti.
Nu am disparut cu totul, Grant. Doar ca...
sunt pe cale sa dispar...
Sunt lucruri care as vrea sa dispara.
Dar nu se poate. Stii tu, lucruri de care nu vorbim.
Nu m-ai parasit.
Am facut dragoste,
in ciuda unor cereri venite din alta parte.
Dar toate sandalele alea, Grant. Degetele alea goale.
Ce puteai sa faci decat sa fii parte a timpului din care faceai parte?
Toate fetele alea dragute.
Parea ca nimeni nu vrea sa fie lasat pe dinafara.
Cred ca te-ai descurcat,
in comparative cu alti colegi.
Care si-au parasit nevestele.
Si femei care nu au putut sa suporte asta.
Cred ca oamenii cer prea mult.
Oamenii vor sa fie indragostiti in fiecare zi.
Ce pierdere. Si prostuta aia de fata.
Prostuta aia de Veronica.
Fete de varsta asta tot timpul umbla 354
si spun ca se vor sinucide.
Dar asta a fost.
Mi-ai promis o viata noua.
Ne-am mutat aici,
si exact asta mi-ai dat.
Cand a fost asta?
Acum 20 de ani.
Doamne, ce socant.
Asa ca, vezi tu, sunt aproape disparuta...
dar nu de tot inca.
- Fiona. - Grant.
Nu te duce.
Chiar asta se intampla, Grant.
Se intampla… chiar acum.
Fiona.
Buna ziua, ma cazez azi.
Ma numesc Fiona Andersson.
Da, dna. Andersson.
Avem o camera pregatita pentru dvs.
- Perfect. - O lasam pe dna. adminstrator,
Ds. Montpelier, sa va arate.
O chem, va asteapta.
Multumesc.
Fiona.
Grant.
Nu te pot lasa asa.
Nu aveam nimic care sa ne lege, Grant.
Puteai sa pleci si sa ma uiti.
Dar n-ai facut-o.
Si iti multumesc pentru asta.
- Dna. Andersson. - Oh, buna ziua.
- Sunt Madeleine. - Buna.
Sa va las un moment?
- Nu, multumesc. - Da, va rog. 388
Bine, atunci, va instalam in camera
si apoi va fac un tur al cladirii.
- Ar fi minunat. Multumesc. - Pe aici.
Dupa cum vedeti, avem multa lumina naturala.
Iata.
Da, e bine asa.
Bun. Ma bucur ca va place.
Asta e tot ce ati adus astazi?
- Deocamdata. - Sa vedem cum merge.
Daca aveti nevoie de ajutor, chemati-ma.
Multumesc, ds. Montpelier.
Daca nu va deranjeaza, as vrea sa imi iau la revedere de la sotul meu.
Nu ne-am mai despartit niciodata nici macar o luna, timp de 44 de ani.
Asta va fi ceva.
Bine.
Te rog, Fiona.
Grant.
Fiona...
Stii ce mi-ar placea?
Mi-ar placea sa facem dragoste,
si apoi vreau sa pleci.
Pentru ca trebuie sa raman aici,
si daca ingreunezi lucrurile,
s-ar putea sa plang si sa nu ma mai opresc.
Du-te.
Pleaca acum.
"Toti politistii erau
"din afara orasului,
"si probabil nu le trecuse prin minte
"ca aproape toti aveam numele McDonald.
"Nimeni nu s-a miscat in afara de a-si tari picioarele.
Buna.
- Buna. - Kristy. Ne stim de la vizita.
Ce face dna. Andersson? S-a instalat?
As putea
sa cer un sfat?
Sigur. Ii citeam dnului. Burke.
Terminam capitolul,
si va gasesc in sufragerie?
Sigur.
"Luminile acoperisului se invarteau in lumina soarelui de amiaza,
si pana si cainii tacusera pentru moment."
Dle. Andersson. Cu ce va pot ajuta?
Trecem prin centrul sufrageriei...
E Frank. Juca la Winnipeg Jets.
- Chiar? - Da.
Isi iubea slujba prea mult ca sa se retraga.
Frank e la etajul al doilea.
Eu… Sotia mea a fost intodeauna mai diferita.
Mi s-a spus ca Alzheimer nu poate fi confirmat decat dupa…
Si pe drumul incoace,
am trecut pe langa o zona protejata,
unde am facut o plimbare primavara trecuta.
Si am vazut niste flori superbe. Crinii-dihor
Ce flori frumoase, nu?
Da, au facut impresie.
Si desi totul era acoperit de zapada
A zis: “Iti amintesti?”
Asta a fost… foarte recent.
Si nu trebuie ca memoria de scurta durata sa dispara prima?
Ba da, dar nu toata odata.
Ceea ce ne alina
e aceea ce memoria de lunga durata ramane mult timp.
Da, memoria de lumga durata pare intacta.
Dar cand a adus vorba de crini,
a trebuit sa lupt sa nu intorc masina.
Daca e tot ea, asa cum e?
E mult prea tanara...
Este tanara.
Si e greu.
E sigur.
O luna e foarta lunga.
Nu sunt nici eu sigura de regula asta.
Cred ca e mai usor pentru personal, asta cred.
Va dau numarul meu de pager.
Ma puteti suna cand vreti.
Chiar in fiecare zi, daca doriti.
Nu stiu ce sa fac.
Dle. Andersson, Sotia v-a scris un bilet,
si m-a rugat sa vi-l dau.
Bine.
Multumesc.
"In mare parte din creier,
placi gelatinoase sufoca neuronii din afara membranei celulare."
"Si noduri incurcate
incurca transportul microtubal din interiorul celulelor."
"Pe scurt, zeci de milioane de sinapse se dizolva."
"Pentru ca structurile si substructurile creierului
"sunt atat de specializate,
"incat localizarea precisa a pierderii de neuroni
determina ce facultate specifica va fi pierduta."
"E ca o serie de mici scurt-circuite
intr-o casa mare, in care luminile se sting pe rand."
Cafetiera arata grozav.
Intotdeauna mi-am dorit una.
Erau la reducere la Canadian Tire.
Am primit-o de la fiul meu si sotia lui.
Locuiesc in Kamloops, B.C.
Ne trimit mai mult decat avem nevoie.
N-ar strica daca ar da banii si sa vina sa ne viziteze uneori.
Presupun ca sunt ocupati cu vietile lor.
Nu atat de ocupati sa nu se duca in Hawaii asta-vara.
Adica, as intelege
daca ar mai fi cineva din familie aproape,
dar el e… singurul.
Oamenii se simt singuri,
mai ales daca sunt lipsiti de compania cuiva la care tin.
Cum e Fiona.
Sotia mea.
Credeam ca o vizitezi.
O vizitez.
Nu e asta.
Se adapteaza foarte bine.
Bine.
Abia astept sa va vad maine, dle. Andersson.
Bine, atunci ne vedem maine dimineata.
Amintiti-va ca s-ar putea sa fie surprinsa va vada.
Sa nu va speriati.
Doar ca… nu v-a vazut demult.
S-a adaptat bine aici.
Inteleg.
Ati venit. Va conduc la ea.
Narcise deja.
Cred ca ati dat o avere.
L-am pus aici. Buna ziua, dle. Andersson.
Ma bucur sa va vad.
O sa va ajut sa gasiti puloverul, dna. Albright.
Am ajuns. Camera ei e cea de acolo.
Va amintiti de la ultima vizita, nu?
Placuta cu numele ei e pe usa. Va las singuri.
Iat-o. Mergeti si salutati-o,
si incercati sa nu o speriati… Stiti, s-ar putea sa nu…
Haideti.
Bridge. Foarte serios.
Incrancenat chiar.
Imi amintesc ca eram asa in liceu.
Chiuleam de la ore cu prietenele mele, fumam
si jucam ca birjarii.
Pe una o chema Phoebe.
Nu imi amintesc de celelelalte.
Phoebe Hart.
Oh,o stiai si tu.
Sa-ti aduc ceva? O ceasca de ceai?
Ma tem ca de cafea nu e mare lucru.
Nu beau ceai.
Oh.
Ti-am aduc flori.
M-am gandit ca iti inveselesc camera.
Am fost in camera si nu erai acolo.
Pai, nu. Sunt aici.
Ti-ai facut un prieten nou.
Oh, e Aubrey.
Ciudat e ca il stiu de ani de zile.
Lucra la magazin,
magazinul de unde facea cumparaturi bunicul.
Glumeam amandoi,
dar nu avea curaj sa imi ceara sa ma intalnesc cu el.
Pana in ultimul weekend, am fost la meci.
Dar a aparut bunicul sa ma conduca acasa.
Eram in vizita in vara aceea.
Imi vizitam bunicii.
Locuiau intr-o cabana langa lac.
Fiona,stiu unde locuiau bunicii tai.
E acelasi loc unde stateam si noi. Unde stam si acum.
Chiar?
Mai bine ma intorc.
Crede ca nu poate juca daca nu sunt langa el.
E o prostie. De abia imi amintesc cum se joaca.
Mi-e teama ca trebuie sa plec.
Termini repede?
Ar trebui. Depinde.
Daca o intrebi frumos pe doamna aceea incruntata,
o sa iti aduca niste ceai.
- Nu, multumesc. - Atunci pot pleca?
Nu te plictisesti? Totul trebuie sa ti se para ciudat.
Dar o sa fii uimit cate de repede te acomodezi.
O sa ajungi sa ii stii pe toti,
doar ca unii sunt plecati de tot, nu crezi?
Nu te poti astepta ca toti sa te stie.
M-am gandit sa ma vopsesc. Ce zici?
Crezi ca mi-ar sta bine roscata?
Ati prins-o intr-un moment prost, era concentrate la joc.
Nici macar nu joaca.
Dar joaca prietenul ei, Aubrey.
Cine e Aubrey?
Asta e el, Aubrey.
Stiti, se ataseaza de cineva.
E doar temporar.
Un fel de cel mai bun prieten.
O etapa.
Ma recunoaste macar? 579
Nu, probabil ca nu.
Azi nu, si maine nu se stie.
Lucrurile se schimba in bine sau in rau mereu.
O sa vedeti pe masura ce va obisnuiti sa veniti.
N-o s-o mai luati atat de personal.
Trebuie sa o luati treptat.
Oh, imi cer scuze.
Trebuie sa ma ocup de asta.
Iata-l pe Yung Menenikenaha,
tinand cu disperare de avantajul sau.
Iata lovitura.
Nu arata prea bine.
Se pare ca a dat in dreapta.
Aterizeaza la distanta.
Trebuie sa fie dezamagit.
Nu arata prea bine pentru Yung Menenikenaha.
Era la trei lovituri distanta
pana la aceste ultime trei gauri.
Uitati-va, dle. Andersson.
Cred ca sunteti cel mai frecvent vizitator al nostru.
Buna, Fiona.
Oh, esti insistent,nu?
Ti-am adus niste carti.
Nu poar sa aiba foarte multe pe aici.
Scrisori din Islanda de Auden.
Vroiam sa le citim impreuna, nu?
Crezi ca putem vorbi singuri?
Nu stiu.
Aubrey incepe sa joace in cateva minute,
apoi ne plimbam,
apoi deseneaza...
Poate gasesti putin timp mai tarziu.
O sa fiu aici.
Sau o sa ma intorc peste cateva ore.
Esti tare insistent, nu?
Apare Kapanen...
Suntem in Spectrum in Philadelphia.
Suntem in prelungiri. Scorul e egal:2-2.
Leafs ataca, condusi de Andreychuk.
Trece de linia albastra,
si suteaza!
Ricoseaza din spatele plasei. 621
McCabe n-a prins-o.
Se intoarce pe flancul stang
si Flyers ataca cu Roenick din nou.
Roenick si Mitchell, ce pereche au facut cei doi.
O lovitura directa! Oh, a fost la distanta.
- Hai, Frank. - Pe partea dreapta.
O luam de la capat. Leafs din nou.
Sundin trece de linie.
Nu poate trage si e salvat de Philadelphia.
Un puck pierdut e recuperate de Philadelphia Pe flancul stang...
Am venit sa iti spun ca Aubrey doarme
daca vrei sa vorbim.
Sigur.
Putem merge undeva mai separat?
...pe partea cu Mitchell. Trage si inscrie!
Daca… daca vrei! 637
Philly castiga cu 3-2.
Leafs sunt terminati in acest sezon.
Priviti-l pe Phil Hitchcock. Nu e un antrenor fericit?
Philadelphia castiga cu 3-2.
Meciul s-a terminat dupa prelungiri.
Ai spus ca mi-ai adus niste carti?
Asta.
Scrisori din Islanda.
Da, da. De Auden.
Exact.
Unde e Islanda?
Islanda e in mijlocul Oceanului Atlantic.
E o insula.
Cea mai tanara tara din lume.
Erupe mereu.
Vulcani, cutremure.
Se scutura tot timpul.
N-ar fi dragut sa vii dintr-o tara tanara?
Tu esti. Tu esti de acolo.
De acolo vine poporul tau.
Au imigrat aici pe la 1800.
Si tu de acolo esti, Fiona.
Si eu predau… ma rog, predam miturile de acolo.
Mitologie nordica.
Inseamna ca trebuie sa fi fost acolo.
Am fost acolo vreodata?
Nu.
Oh.
De ce? Nu am fost curioasa?
Ai fost foarte curioasa.
Foarte curioasa.
Spuneai ca trebuie sa fie un loc
pe care il stiai si la care te gandeai
si pe care poate ca ti-l doreai,
dar pe care n-ai apucat sa il vezi niciodata.
Am spus eu asta?
Da, ai spus.
Ma duc sa il vad pe Aubrey.
Cred ca vrea o plimbare.
Mi-a facut placere sa vorbim.
Te intorci si maine, presupun?
Fiona, ce faci...
Ce faci cu Aubrey?
El nu ma incurca.
Nu ma incurca deloc.
Mi-a facut placere sa vorbim.
Ne vedem si maine, presupun?
Afectiunea asta intre rezidenti, merge vreodata prea departe?
Depinde la ce va referiti.
Problema asta, e ciudat.
Se intampla des
la cei care nu au fost prea prietenosi deloc. 689
Poate ca nici nu se cunosc
in afara de a sti daca sunt barbati sau femei.
Te astepti ca domnii
sa incerce sa intre in patul doamnelor,
dar de obicei e invers.
Doamnele incearca sa intre in patul domnilor.
Poate ca ele nu sunt atat de terminate.
Nu ma intelegeti gresit. Nu e cazul Fionei.
Fiona e o doamna.
O adevarata doamna.
Uneori ma intreb...
Ce va intrebati?
Ma intreb daca nu e totul o… sarada.
O ce?
O farsa.
Un fel de pedeapsa.
De ce sa faca asta?
Oh.
Ai obosit?
- Nu. - Esti sigur...
Scuzati-ma.
Da, dle. Andersson?
Cu ce va pot ajuta?
Fiona poarta puloverul altcuiva.
Da, e dragut, nu?
Nu, nu e dragut, e ieftin.
- Nu l-ar purta niciodata. - Uitati cum facem.
Puteti vorbi cu infirmiera de pe etajul doamnei Andresson.
E o minune,
cum il face sa se ridice din scaun si sa mearga.
Te descurci?
Esti bine?
Ma intorc imediat.
Fiona, sunt sotul tau.
Fiona, sunt Grant.
Suntem casatoriti de 45 de ani.
Uita-te la mine, Fiona. Asta nu e puloverul tau.
Am avut o viata frumoasa impreuna.
Sunt cuvinele tale, Fiona, nu ale mele.
Nu e puloverul tau.
E in regula.
Ma intorc imediat.
O sa fie bine. 734
Presupun ca ne vedem si maine.
Te rog...
nu.
Te rog, te rog.
Esti foarte insistent, nu?
As vrea sa stiu...
As vrea sa stiu ce...
Banuiesc ca ne vedem si maine, nu?
Nu te prea descurci, nu-i asa?
Nu e o surpriza.
Nu ne confruntam cu ceva usor.
Cand m-am casatorit, am crezut
ca vom fi impreuna pana la ultima suflare.
Pariez ca si tu ai crezut la fel.
Ei, nu ne-a mers.
Deci cred ca esti aici cu un scop.
Mie imi poti spune direct, asa ca da-i drumul.
Ma gandeam daca l-ai putea duce pe Aubrey la Meadowlake,
poate doar in vizita.
Sau sa il duc chiar eu.
Nu m-ar deranja deloc.
Sunt de casa.
Chiar?
Nu, nu pot.
Motivul e ca nu vreau sa il supar.
Dar nu ar intelege ca e doar o vizita?
Intelege totul.
Daca as face toate astea,
as prefera un loc mai amuzant.
Ar fi mai logic sa il duc in mall
unde sunt copii si mai stiu eu ce.
Si apoi, ar trebui sa il pregatesc,
sa il bag in masina.
E un barbat solid. Nu e usor.
Chiar daca as face-o eu?
Nu ai putea. Nu il cunosti.
Nu te-ai descurca cu el.
Si el insusi nu te-ar lasa.
Si dupa toata astea, el cu s-ar alege?
Fumezi?
Nu, nu, multumesc.
Niciodata sau te-ai lasat?
M-am lasat.
Acum cat timp?
Oh, 30 de ani, poate mai mult.
Eu m-am lasat de lasat.
Am luat o hotarare sa ma las de lasat, asta e tot.
Deci, sotia ta e deprimata?
Cum o chema, uit.
Fiona.
La ce varsta v-ati intalnit?
Ea avea 18.
Ooo, era cam tanara sa se casatoreasca, nu?
N-a fost idea mea.
Adica ea v-a cerut?
E dragut, asta cred.
Cum a facut?
N-a planuit nimic.
Eram in Tobermory asteptand feribotul pentru Manitoulin,
era o vreme groaznica, ploua,
si ea era bine dispusa.
Nu vroia sa ma vada prost dispus.
Si ce-a facut, ce-a zis?
A zis: “Crezi ca ar fi amuzant”...
daca ne-am casatori?"
Si ce i-ati raspuns?
I-am dovedit-o.
Am strigat da.
Niciodata n-am vrut sa ma despart de ea.
Avea scanteia vietii.
Stiti, nimic nu poate lua
ce vi s-a intamplat si prin ce ati trecut.
Nu cred.
Chiar daca dispare cumva, tot acolo e.
Tot te defineste.
E curios.
Ce e curios?
Toata povestea asta cu ‘indragostit nebuneste’.
Inceputul.
Ma aud povestind, si totul suna atat de crucial.
Cred ca e.
Dar in comparatie cu ceea ce a urmat,
pana recent...
totul pare atat de superficial cumva.
Nu e chiar placut, nu?
Poftim?
Nu e chiar placut.
Al dracului de deprimant.
Scuze.
Nu-i nimic.
N-a venit nimeni in vizita?
Ce mare porcarie.
Ar fi o mare porcarie, dar eu nu stau aici.
Sunt doar in vizita.
La cine?
Doamna cea frumoasa cu cocul.
Cea care sta cu sotul ei?
- Ai putea spune asta. - Si dvs. nu?
N-as spune asta pentru ca eu sunt sotul ei.
Atunci de ce nu stati cu ea?
Am invatat sa ii las spatiu.
E indragostita de cel cu care sta.
Nu imi place sa o deranjez.
Presupun ca imi place doar sa o vad.
Sa ma asigur ca e bine.
Presupun ca ti se pare patetic.
As vrea eu sa am asa noroc.
Haide.
Nu e aici.
E bolnava.
Nici el nu e aici.
Ti-am adus o carte.
E despre Islanda.
M-am gandit ca ti-ar placea sa te uiti pe ea.
Multumesc.
Ce e, iubitule?
Ce e? Oh, inteleg.
Gata, gata.
Gata.
Ai cumva vreo influenta pe aici?
Te-am vazut vorbind cu ei.
Oh.
O sa ne mai vedem.
O sa vezi. Trebuie.
O sa vin in vizita,
si tu o sa vii in vizita.
De-ar veni sotia lui sa se termine odata.
Sa vina si sa scurteze agonia.
Sa mai raman?
Nu va faceti griji. Nu e bolnava.
Vreau sa ii tin de urat.
Trebuie sa invete sa depaseasca asemenea momente singuri.
Au memorie scurta, si asta nu e intotdeauna rau.
Bine?
Fiona. O cheama Fiona.
Si pe tine?
Nu cred ca mi s-a spus vreodata.
Scuze, sunt Grant.
Buna, Grant.
Eu sunt Marian.
Acum, ca ne spunem pe nume,
pot sa iti spun direct ce gandesc.
Nu stiu daca tine asa de mult sa o vada pe...
Fiona.
Nu il intreb si nu imi spune.
Dar nu am chef sa il duc inapoi 880
si se dovedeste ca e nu e asa.
Nu vreau sa devina dificil.
Nu am niciun ajutor. Sunt doar eu.
Atata tot.
E foarte greu pentru tine.
Te-ai gandit sa il internezi permanent?
Nu, il tin aici.
E foarte frumos si nobil din partea ta.
Crezi?
Nu la noblete imi sta mie gandul.
Nu, dar nu e usor.
Nu e, dar nu am de ales.
Daca platesc sa il tina acolo, nu pot pastra casa,
si casa e singurul lucru pe care il avem in totalitate.
Si inseamna foarte mult pentru mine.
E foarte draguta.
Presupun ca merge.
Am muncit mult la ea, reparand, curatenie.
Da, se vede.
- Nu vreau sa o pierd. - Nu.
- Nu o s-o pierd. - Inteleg.
Vezi tu, compania ne-a lasat balta.
In final, au zis ca le datoreaza bani.
Ce cred eu? Cred ca a fost un prost.
Dar nu pot sa intreb asa ca tac.
Ai fost insurat, nu?
Adica, esti insurat. Stii si tu cum e.
Si apoi, peste toate,
a luat un virus si a intrat in coma.
Asa ca a scapat usor, nu?
Ghinion.
Nu, asa e in viata.
Nu te poti pune cu viata.
Nu
Buna.
Poate ti-ar placea sa iti citesc.
N-am nicio carte.
Uite cateva.
Scrisori din Islanda
"Oricat de departe am ratacit
"in provinciile persecutiei,
"unde regretele apasa, nu e adevarat ca ne tot intoarcem
"la credinta comuna
"de care cu totii ne-am separat,
"ne intoarcem la mainile, picioarele si fetele acelea?
"Copii sunt mereu prezenti si ne iau de mana,
"chiar cand sunt foarte speriati.
"Indragostitii nu se pot hotari daca sa plece sau sa stea.
"Artistii si doctorii se intorc cel mai adesea.
"Numai nebunul nu se va intoarce vreodata.
"Pentru ca doctorii sunt ingrijorati mereu,
"ca abilitatea lor se va restrange si va disparea.
"Indragostitii au trait atat printer gigantic si elfi,
"ca le lipseste increderea in propria marime.
"Si artistul se roaga mereu delicat,
"'Fa sa gasesc puritate in tot ce se intampla.
"'Doar unicitatea inseamna success.
"'De exemplu, fa sa percep imaginile istoriei.
"'Tot ceea ce inlatur, din indoiala si indepartare,
ziua de azi ca si cea de ieri, ca niste trupuri."'
Soldatilor din armata Statelor Unite
stationati acum in Orientul Mijlociu, pacea unei lumi tulburate
si sperantele unui popor oprimat depind de voi.
Cum au putut sa uite Vietnamul?
Atacul aerian a inceput din noula 5 a.m.
si a durat 3 ore.
Explozii pe drum au ucis 8 civili iraquieni si un soldat American.
Uitati.
Data viitoare, o luati singur, da?
Muschii i se deterioreaza.
Daca nu face progrese,
va trebui sa ii dam un scaun.
Am tot incercat sa o fac sa mearga,
dar parca nu vrea sa mearga nicaieri.
Odata ce au scaun, incep sa depinda de el,
si nu mai prea vor sa mearga,
oriunde ar avea nevoie.
Trebuie sa munciti mai mult cu ea.
Incercati sa o incurajati.
Scuze.
Iata.
Dna. Andersson.
V-ar placea sa mergem intr-o excursie?
Au pastrat-o exact la fel.
Cine?
Cei care stau aici.
Dar totul...
Totul imi aminteste de el.
Nu a fost suficient, cred.
Cine, Fiona?
De cine iti aminteste?
Vreau sa ma intorc acasa, daca nu te deranjeaza.
Dupa cum stiti,
nu avem ingrijire intensive la primul etaj.
Daca cineva se simte rau, se poate face temporar.
Dar daca progreseaza prea repede,
trebuie sa luam in considerare mutarea la etaj.
Aveti cumva adresa lui Aubrey?
Pardon?
Aubrey si sotia lui.
Unde locuiesc?
Probabil ca a fost o greaseala de la inceput internarea lui,
dar stiam ca nu voi avea alta sansa, asa ca am incercat.
Asa ca...
Acum m-am invatat minte.
A lucrat vreodata sotul tau intr-un magazine
in verile cand mergea la scoala?
Nu, nu am auzit de asta.
Dar eu nu am crescut aici.
Nu, stiam eu.
Iti multumesc, Miriam.
Marian.
Scuze.
Ce ticalos.
Poate o viziteaza cineva,
cand e asistenta pe acolo.
Bine.
Nu, nu cred ca e mare lucru
dar mai sunati.
Bine.
Multumesc, la revedere.
- Buna ziua. - Buna.
As vrea sa te intreb despre etajul al doilea,
cate ceva despre el.
E pentru cei dusi de tot.
Si ce e cu ei?
Ce se intampla dupa? Dupa ce … s-au dus?
Nu vrei sa stii.
Dar uneori isi revin.
Intri la ei in camera timp de un an, nu te cunosc deloc,
si brusc intr-o zi te intreaba cand pleaca acasa.
Brusc, sunt normali din nou.
Dar nu dureaza.
Te gandesti ca e bine,
si le trece tot asa de brusc.
Nici macar nu te-am intrebat despre tine.
Casatorita?
Teoretic, cred ca da.
Trei copii.
Tatal lor e in Alberta, cred.
Se imbogateste poate, nu stiu.
Trebuie sa fie greu.
Iti mai ia din avant din cand in cand…
dar te aduni ca toata lumea.
Cred ca vietile noastre ti se par usoare.
Am trecut prin viata relativ usor.
Acum la batranete, ce suferim,
nici nu prea conteaza.
Asta trebuie sa crezi.
De unde stiti ce gandesc eu?
Sa va spun adevarul, as prefera
sa fiu cel care ramane, nu cel care se duce.
Pun pariu ca n-ati fost tot timpul sotul devotat.
Asa e?
Ati spus ca va intrebati
daca va pedepseste pentru ceva?
Banuiesc ca va gandeati la ceva anume, nu?
Stiti, vezi o multime de lucruri in munca asta.
Vezi sfarsitul cat e ziua de lunga.
Si in experienta mea,la sfarsit
aproape mereu barbatii sunt cei care cred
ca au trecut relative usor.
Ma intreb daca si sotia crede acelasi lucru.
Si eu ma intreb.
Sunt sigura.
Buna, Grant.
Sper ca am nimerit-o.
Ma gandeam la ceva.
E o petrecere sambata seara,
si eu sunt in comitet, ceea ce inseamana ca pot aduce pe cineva.
Si ma intrebam daca ai vrea sa vii.
Suna-ma cand poti.
555-3457.
Acum mi-am dat seama ca nu m-am prezentat.
Probabil ca ai recunoscut accentual si vocea.
Sunt Marian.
Tot nu m-am obisnuit cu aparatele astea,
si vroiam sa spun ca stiu ca esti casatorit,
nu e o invitatie.
Nici pentru mine nu e.
Dar nu strica sa mai iesi din cand in cand.
Acum ca am terminat,
sper ca tu esti.
Semana cu vocea ta.
Daca te intereseaza, suna-ma.
Daca nu, nu te deranja.
M-am gandit ca ti-ar placea sa iesi.
Sunt Marian.
Cred ca am mai zis asta.
Bine, pa.
"Dorintele inimii
"sunt sucite ca un tirbuson.
"Mai bine este pentru un barbat sa nu se fi nascut.
"Apoi vine la rand ordinea.
Forma unui dans: danseaza cat poti"
Fiona?
Putem trece peste asta...
crezi?
Daca trec peste asta
ma va lovi si mai rau mai tarziu.
Bine.
"Danseaza caci pasii sunt usori.
Melodia e frumoasa si nu se va opri."
"Danseaza pana cand stelele
"se coboara de pe agatatorile lor.
Danseaza, danseaza, pana cazi."
Da?
Buna, Marian.
Deci...
Iata-te.
Iata-ma.
Multumesc.
La ce te gandesti?
Nu la multe.
La ski.
Slalom?
Ski-fond.
Imi place mai mult aventura, cred.
Tu la ce te gandesti?
Ma gandeam ca nu stii niciodata
cum o sa iasa lucrurile.
Aproape ghicesti...
dar nu poti fii sigur.
Dle. Andersson?
Dupa cum stiti,
ma tem ca va trebui sa ne gandim la mutarea
dnei. Andersson la etajul doi in curand.
Nu s-a mai dat jos din pat de 2 saptamani...
Stiu care va sunt regulile.
Stiu foarte bine regulile voastre blestemate.
Inca o data, asistenta Kristy ma duce la etajul al doilea.
In dreapta se afla lifturile,
si trecem pe langa un om cu inima franta,
franta in o mie de bucati.
Mergem in biroul lui Madleine, langa sala de mese.
Speram ca se serveste masa.
Pastele au fost reci ieri,
dar o sa vedem ce fac azi.
Imi trebuie niste Cola azi.
Asta o sa fac.
N-ar fi bine daca...
cand iesim data viitoare
il ducem pe Aubrey la Meadowlake? 1124
Doar o zi?
Ce zici?
Ma gandeam ca uneori...
trebuie sa iei decizia sa fii fericit.
Doar sa iei decizia.
Lucrurile nu sunt niciodata cum ai sperat.
Niciodata, pentru nimeni.
Singurul lucru care face diferenta intre o persoana si alta
e ca unii raman furiosi
si unii… accepta ce li se da.
Si tu care esti?
Am fost foarte furioasa.
Dar acum...
vazand ce am primit...
cred ca as putea fi celalalt tip.
Ce filozofez, nu?
De ce nu tragi pe dreapta?
Trage pe dreapta putin.
Stiu ce faci.
Mi-ar fi mai usor daca te-ai preface putin.
Crezi ca ai putea?
Despre ce vorbeam?
A fost singura din familia care s-a deranjat sa invete limbajul semnelor.
Acum nu isi aminteste cum, nici cine este.
Fiica ei?
Da.
A ramas putin insingurata.
Abandonata.
M-am gandit la dvs. ieri.
Stiti biserica
din Bradford,
unde afiseaza tot felul de chestii biblice?
Ieri scria,
"Nu e niciodata prea tarziu
sa devii ceea ce ai fi putut sa fii."
Nu-mi suna prea biblic.
Poate au mai inflorit-o.
Pe curand, Aubrey.
Oh, da.
Multumesc.
Va deranjeaza daca as avea un moment
inainte sa intri?
Sa-i explic cum stau lucrurile?
Am gasit cartea asta minunata despre Islanda.
N-ar trebui sa lase carti din astea pe aici.
Oamenii de aici nu sunt toti neaparat cinstiti.
Si cred ca mi-au incurcat hainele.
Eu nu port niciodata galben.
Parca imi amintesc ca imi citeai din ea.
Incercai sa ma faci sa ma simt mai bine.
Incercai asa de tare.
Esti un barbat minunat, stii?
Si eu sunt o femeie foarte norocoasa.
- Fiona? - N-ai mai venit demult.
Plecam de aici?
Am o surpriza.
Ti-l amintesti pe Aubrey?
Numele imi scapa.
Ma bucur sa te vad.
Puteai sa pleci.
Sa pleci fara vreo grija in lumea asta
si sa renunti la mine.
Sa renunti.
Sa ma abandonezi.
Nicio sansa. 1190 01:41:17, 400 --> 01:43:56, 600 Traducerea si adaptarea: Alinutza (ali2003na@yahoo.com)